(spring i trappa)
(barnmusik)
Den här då?
Den är ju skitig, det ser du ju.
-Hjälp till att hitta nåt annat. -Varför inte det han har?
Det är ju middag med mamma. Du vet hur viktigt det är för henne.
Ska du ha på dig den där?
Ja.
-Var är din då? -På Tattarbacken, på vinden.
-Ska jag hämta den? -Ja.
Du kan inte ha på dig den där! Du är ju inte riktigt klok!
(mobilsignal)
-Annika. -Michelle Carlsson är mördad.
-Sveriges sexigaste programledare. -Hur då?
För många inställsamma frågor... Det är en tv-inspelning i Sörmland.
-"Slottet"? Anne jobbar där -Snapphane? Ring henne fort.
Få tag på Patrik. Han var där, men han svarar inte.
-Blev det Bertil? -Ja.
Berra är där om fem minuter Ring så fort du är framme. Hej!
Har vi inget som är rent?
Vad är det?
-20 pers väntar ute på Gällnö. -På dig, inte på mig!
-Åk och ha kul med dina kompisar. -Det är mina mostrar och fastrar.
Jamen...
Mamma måste jobba. Jag ringer sen.
-Hej då, mamma. -Hej då.
Om du går nu...
Vilken jävla morsa du är.
Jag kommer aldrig förlåta dig.
Andra loppet: Sentinel Knox.
-Trean: Victory Hill. -Putte Top Line?
Nej, tror inte det. Min mormor är snabbare än Putte Top Line.
Rör inte!
Michelle Carlsson har hittats död-
-under inspelningen av "Slottet". Polisen misstänker att hon mördats-
-men vill inte kommentera mer.
Tio personer var på platsen och samtliga förhörs nu av polisen.
-Håll dig på rummet. -Det har du sagt hundra gånger
Tack för att du påminde mig.
Jag tror inte jag har dödat nån.
Nu är det Valborg. Vi tänker ha ett kalas.
(telefonsignal)
Ska du med?
-Sch! -Vad då?
-Anne. -Det är jag. Är du kvar på slottet?
Hallå? Är du okej?
-Vänta. -Vad hände? Såg du nåt?
Vilka var de andra? Jag har dig och Patrik, resten vet jag inte.
Anne? Hallå? Är du kvar?
-Ge mig din telefon. -Fick hon behålla sin?
-Jag måste ringa min dotter först. -Det går inte. Hit med den.
Vad fan är det här nu?
Nej, där får man inte köra.
(knackning)
Har du en huvudvärkstablett?
Snälla Karin.
Jag får inte bilden ur huvudet hur hon bara...låg där
-Vi två ska inte prata. -Va?
Vi får inte det.
Jag vet, men jag är jättetrött. Jag får inte ens ringa min dotter.
-Varför kan vi inte få åka hem? -Har du varit i förhör?
Varför det?
De tror att det är en av oss.
-Förstår du inte det? -En av oss?
Tror du det också?
Vidrigt när hon låg där med blodet... Hon hade så konstigt ansiktsuttryck.
Snälla Anne.
Jag orkar inte det här just nu. Du får gå in till dig.
Gå nu.
Om ingen är misstänkt kan ni väl säga vilka de är.
Naturligtvis. Ja, då säger vi så. Tack.
-Får du nånting? -Det är bara en massa journalister.
Slott bakom buskar. Bara gräs, grus, grenar
Jag går och skiter.
Fordonsregistret, tack. Jo, jag har här: GTR 062.
HXK 084.
Bra jobbat, Annika. Ja, fortsätt.
Hej.
Vi har Patrik där. Mitt i smeten. Det kan vi ha en jävla nytta av sen.
Dessa stämde Michelle Carlsson oss för. Läs dem noga.
-Nej tack. Blev vi fällda? -Förlikning, vet du väl.
Okej. Tre till, sen är vi hemma.
Tio små negerpojkar... Jag tror på Patrik.
Ja, kanske.
Det är din tur nu. Kom nu.
-Får jag låna din telefon? -Du har redan fått ditt samtal.
Varsågod.
(röster en bit bort)
Protokoll fört över förhör med Snapphane, Ann...
-Anne. -Anne.
Det är måndagen den 30 april och klockan är...
...12.15.
-Du pratade i telefon i morse. -Det var min privata.
-Jag hade glömt att jag hade den. -Vem pratade du med?
Jag hann inte svara innan han kom och tog den.
Varför är du här?
Ja, det här är väl ett förhör?
Förlåt..
Jag var studiovärdinna.
Hur var inspelningen?
Ja, det var en inspelning.
Nåt går ju alltid fel. Det är ingen stor grej.
Att nån blir skjuten i huvudet?
-Jag menade inte det. -Vad menade du?
Vädret.
Det är svårt att filma exteriörer i blåst, ljudet blir skit.
Så allt gick bra förutom att det blåste?
Nej, vi kom efter.
Michelle blev sur och sen så...
-Alla blev på dåligt humör. -Det blev bråk?
-Du måste svara verbalt. -Ja!
-Vem var det som bråkade? -Jag vet inte...Alla.
-Bråkade nån med Michelle? -Det...jag kommer inte ihåg.
Bråkade du med Michelle?
Jag ska fira valborg med min fyraåriga dotter.
-När får jag åka härifrån? -Jag kan hålla dig i 96 timmar.
Svara nu på frågorna. Vad gjorde du i går kväll?
-Vad gör ni? Backa. -Annika Bengtzon, Kvällspressen.
Min kollega Patrik Nilsson är där inne.
-Jag vill prata med honom. -Det går inte.
Lägg ner den, annars tar jag den!
-Är han anhållen? -Nej.
Polisen får inte hindra journalister från att prata med arbetsgivaren.
Tryckfrihetsförordningen.
-Gäller det alla journalister? -Finns det fler?
Barbara någonting. Också Kvällspressen.
-Hansson? -Vad fan är det här?
Hon ska prata med journalisterna.
-Varför? -Det står i tryckfrihetsförordningen.
Den var ny. Har du hittat på den själv?
-Tack för besöket. -Tack.
-Fick du nåt, Berra? -Bilder på mördaren.
-Jag har ett namn till. -Det blir bara bättre och bättre.
Är du hundra? Bra. Fortsätt jobba.
Ja. Och en flaska riesling per person.
Vem har skickat dit Barbara?
"Känd skjutjärnsjournalist misstänkt för mord."
Vilket jävla drama, va? Det kan bli nåt.
Farmor!
Hej.
Dra iväg från familjen på valborg...
-Har du ingen pli på din fru? -Du vet att de inte är gifta, Märta.
Ja, ja... Skriva om våld och brott, ska det vara nåt för en kvinna?
-Thomas? Är det inte trist? -Tänk att du hann packa allt själv.
Jo, fast jag glömde sovsäckarna.
Det är bara du och barnen. Ni kan ta gästrummet.
Och nu ska du bara koppla av.
-Gör du det. Har du träffat Sture? -Nej.
Tog du med klänningen jag köpte?
Hon har väl med sig nåt finare än det där?
-Ja. Eller nej, fastän... -Kan hon inte tvätta heller?
-Det kan Sture. Han kan tvätta. -Sture och Sture...
-Var har du hittat honom? -På nätet.
Du kan få låna honom en vecka, om du vill. - Sture!
-Kom nu och sätt dig här. -Ja.
-Holger? Har han en ny? -Nej.
Jaha.
Michelle Carlsson har hittats död i ett mobilt kontrollrum.
Skjuten i huvudet, dog ögonblickligen.
-Tecken på strid? -Ingen kommentar
-Är någon delgiven misstanke? -Nej, som sagt så är ingen det.
Inga kommentarer om vittnena.
TT rapporterar om att det finns tio pers kvar.
Jag kommenterar inte vittnena. Hur många de är-
-vilka de är, vad de har eller inte har sett.
Tack för mig.
Vittnena?
Hörde du inte vad jag sa?
Karin Bellhorn, Stefan Axelsson, Bambi Rosenberg, Sebastian Follin-
- Hannah Persson, Anne Snapphane, Patrik Nilsson, Barbara Hansson.
-Det fick jag bara till åtta. -Den nionde har hand om OB-bussen.
Vad har du att förlora?
Du slipper höra mig tjata.
Okej då. Gunnar Antonsson.
-Och den tionde...? -Du lovade att sluta tjata.
Jag ljög.
Du kommer att ge mig den tionde.
-Vad har vi då? -Ja...vad har vi?
Karin Bellhorn, producent. Anne Snapphane, studiovärdinna.
Gunnar Antonsson, OB-bussen.
-Där Michelle hittades. -Stefan Axelsson, bildproducent.
Och managern Follin, Sebastian.
Artiklarna vi har från arkivet, är det allt vi har på honom?
Alla handlar om Michelle. Han måste haft fler klienter.
-Han var helt beroende av Michelle. -Och så har vi Bambi Rosenberg.
-Bimbo-Bambi från "Lover's Nest". -Vi har bilder på henne med Michelle.
-Är de kompisar? -De kanske inte bara var kompisar.
Och så har vi Hannah Persson. Jag ska börja kolla upp henne nu.
-Hon kanske jobbade i restaurangen -Tittar ni på samma bild som vi?
Oj, oj, oj.
Hannah Persson, sekreterare i Sörmlands nationalsocialister
-Michelle var invandrare. -Hennes mamma var från Litauen.
-Ligger det i Härjedalen, eller...? -Vi har dålig täckning, jag hör inte.
(brusar)
-Och Barbara och Patrik. -Hur gör vi med det?
-Två av våra journalister därinne -Kan Patrik kallas journalist?
-Knattereporter, kanske. -Det hörde jag.
Barbara och Patrik får inte snacka.
-Har vi nåt mer om Snapphane? -Jag har inte fått kontakt.
Annika, är det ett problem för dig med Snapphane?
-Nej. -Okej.
Då jobbar vi på. Allt, dramatiken. Jag vill ha namn på alla tio vittnen.
(telefonsignal)
Jag ville bara säga hej till barnen.
Och till dig.
Ja...
Michelle Carlsson föddes l Gränna och blev snabbt en hyllad tv-kändis.
Under sin korta karriär arbetade hon med-
-både underhållning och samhällsjournalistik.
Trots kritik för sin bristande journalistiska bakgrund-
-blev hon populär hos tv-publiken och vann respekt bland kollegor.
Jag heter Michelle Carlsson.
-Är Thomas och barnen hemma? -Nej, i Gällnö.
-Jag skulle också varit där. -Hatar inte du Gällnö?
Och Gällnö hatar mig.
-Vem av dem tror du att det är? -Barbara.
Vad gör hon där inne?
Annars tror jag på Patrik. Han gör vad som helst för ett löp.
Den tionde är ganska intressant. Där skulle jag satsa mina pengar.
-Varför vet vi inget om honom? -Eller henne.
(valborgssång i bakgrunden)
Jag ska ta och gå en sväng.
-Ska jag följa med och hålla vakt? -Nej, det behövs inte.
(fylleskrålig sång)
-Vart ska du?! -Bara på toa.
-Vill du ha papper? -Nej, det är bra.
(drar i en dörr)
(kras, duns och dörrknirr)
Patrik?
-Vad fan gör du här? -Varför har du inte hört av dig?
Det hade jag om jag kunnat.
-Tur att du kan snacka med mig nu. -Det ska jag.
-Jag bjuder dig inte på ett löp. -Vi jobbar på samma tidning.
Och?
-Vad letar du efter? -Skit i det du.
(dörrknirr)
(fotsteg)
-Hej. -Hej. Kom in.
-Du får inte vara här. -Vad händer? Hur är det?
-Jag vet inte, jag har ont i huvudet -Har du pratat med Miranda?
Nej. Jo, bara snabbt. Hon är hos Mehmets mamma i Lund.
Jag skulle ta henne till Riddarholmen.
-Vad gör Patrik här? -Han är här med Bimbo-Bambi.
-Är det sant? -En rätt misslyckad dejt.
Vad hände egentligen?
Hur ofta har du inte hört mig tjata om att jag hatar Michelle Carlsson?
Nu är hon för fan död!
Polisen tjatar och tror att det är jag!
Tyst, du har inte gjort nånting. Ta det lugnt, säg som det är.
Anne?
Vad är det?
(knackning)
Hallå?
Utom dig, Bambi och Patrik var Barbara och Karin här.
Sebastian, Stefan, nynazisten och OB-killen - men vem mer?
-Va? -Vem saknas?
-Vad i helvete? -Jag ska bara... Hej då.
-Vem är den tionde? -John Essex.
Du lägger dig i en utredning. Jag kan anhålla dig för det.
Det är lugnt, jag går nu.
Nu går vi.
Jo, jo, jo. Jag fixar det. Häng kvar.
Det var Annika. Hinner vi få in nåt mer?
Inte i landet, kanske i Stockholm. Är det värt det?
-John Essex var den tionde. -Essex? Vad gör han där?
Han var den hemliga gästen.
Tryckeriet.
(metallskrap)
(duns)
-Gud, vad du skräms. -Letar du efter nåt?
Nej.
Jo, eh...vin.
-Jag kan inte sova. -Nej...
-Vill du ha kaffe? -Ska du dricka kaffe nu?
Nej, te. Jag menar te.
Jag ska göra till mig själv, så...
Nej, det behövs inte.
Åh, gud...!
Fan! Annika, vakna. De är ju på g.
-Var är Bertil? -Ingen aning.
-Bertil! Vittnena! -Kom igen nu!
Jävlar!
Flytta lite på er!
Bengtzon, Kvällspressen. Vad var din relation till Michelle?
Vad vi hade för relation? Vad har du med det att göra?
-Flytta på dig! -Bambi, hur mår du?
Det är så jävla hemskt. Det värsta som har hänt mig.
-Hur väl kände du Michelle? -Hon var min bästa vän.
-Vad tänker du göra nu? -Jag vet inte.
Vad var det som hände i går?
Det ni skrev om henne... Ni gjorde verkligen henne illa.
-Nu är hon död. Grattis. -Kände du till hennes hemligheter?
Vad ska du göra nu, Bambi?
-Vad händer där inne? -Jag kan inte säga nånting.
Nåt måste du kunna säga.
-Ska du eller jag? -Han släpper ändå inget.
Patrik, kom igen nu!
Gunnar Antonsson?
Mm.
Annika Bengtzon, Kvällspressen. Kan jag ställa några frågor?
Jag har inte så mycket att bidra med.
De sa att jag fick åka om jag ville, men jag får inte ta med mig bussen.
-Kände du Michelle? -Ja.
Det var en bra tjej. Låt ingen säga nåt annat.
-Skulle de göra det? -Ja.
Alla klagar på programledaren. Alltid är det nåt fel, aldrig bra.
De är väl avundsjuka, vill väl sitta i rutan själv.
-Du också? -Nej.
Det skulle se ut det, va?
Vad hände? Det var nån slags fest?
Ja, det var...
Det var avslutningsfest för teamet.
Jag ska göra en bra intervju med dig.
Jag vill ha produktionsmöte i morgon innan vi åker Vi tre.
Jag måste sticka redan vid sex.
Bussen ska upp till Dalarna. Stefan stannar. Hör när han åker.
-Stefan? Ska inte han hem? -Nej, jag tyckte han skulle stanna.
Varför det?
Stefan? Du blir kvar här?
Skål.
Du skulle väl åka hem?
Hej, allihop, och hjärtligt välkomna till "Slottet"!
-Hur är det? -Kul att se dig.
Ska vi sitta här?
Släpp!
-Michelle, vad fan...? -Stick!
Vad fan var det med honom?
Kära vänner...
Hör ni, allihopa. Vilken fantastisk vecka vi har haft.
-Ni är otroliga, bäst i branschen -Du också, Michelle.
Om du insisterar... Nej, men ni är verkligen bäst. Tack så mycket.
-Skål. -Skål!
Gunnar, jag vill ge dig den här.
-Det hade du inte behövt. -En liten gåva som tack för hjälpen.
Hoppas vi ses snart igen. Du är en klippa, Gunnar
En varm applåd för Gunnar.
(inga röster hörs)
Tråkigt, men sant.
(festljud)
(ljudet försvinner)
Sen vet jag inget mer förrän Anne väckte mig.
-Anne? -Hon hittade Michelle.
Vad hände efter det att filmteamet åkte till Stockholm?
-Varför är jag kvar när alla åkt? -Svara på frågorna, så får vi se.
Vad händer om jag bara går?
-Jag kan be åklagaren anhålla dig. -Det var inte jag!
Anne, dina fingeravtryck finns på vapnet. Du hittade Michelle.
Bara du kan inte redogöra för var du var när hon dog.
-Det var inte jag. -Vad sa du?
Det var inte jag!
Okej. Vi tar det en gång till.
Nu berättar du för mig vad du gjorde under mordkvällen.
Anne?
Här är jag.
Vad gjorde du under mordkvällen?
Jag insåg från början att det var en speciell begåvning.
Och när jag startade mitt företag Build & Create-
-blev hon den stora, stora stjärnan.
Vi skulle sjösätta ett stort inter- nationellt projekt, så det här är...
...extra sorgligt.
Vi var som ett.
Och nu känner jag mig faktiskt...
-...halv. -Lite perspektiv kan man väl få?
Sebastian Follin, Build & Create. Tack för uppmärksamheten.
Man kan väl räkna med lite kritiskt tänkande från den församlade pressen.
Det är väl ingen stor tänkare som har gått ur världen?
Annika, vad säger du? Det är väl ingen Mahatma Gandhi vi ska sörja?
Den här cirkusen är rent pinsam. Vi borde ha viktigare saker för oss.
Nu har min taxi kommit.
-Fick du nån intervju med Essex? -Den bomben får inte brisera här.
-Har du fått några bilder? -Vi tar det sen.
Vakna, Pappa!
-Vakna! -Sluta.
-Farmor säger att du ska vakna. -Ja, det vill farmor - God morgon.
Kan du inte ta dem ett tag till?
Jag måste börja med maten. Gästerna kommer snart.
-Vilka gäster? -Det är lite grannar bara.
-Eleonore? -Det är väl trevligt med lite folk?
När bjöd du henne?
Hade du bjudit min exfru om Annika var här?
Larva dig inte nu, utan snygga till dig lite.
Ja, ja! Nu du!
Kalle och Ellen!
(telefonsignal)
Hej, ni har kommit till Thomas. Lämna meddelande efter signalen.
Jag heter Karin Bellhorn och jag ansvarar för den här produktionen.
Jag talar för hela Zero Television när jag säger-
-att vi sörjer en av våra mest uppskattade medarbetare.
Michelle Carlsson var inte bara en kollega, hon var en vän.
Jag har pratat med ledningen i London och vi håller en tv-sänd minnesstund.
Ni blir alla inbjudna. Jag återkommer med tid och plats.
-Tack så mycket. -Varför mördades hon, tror du?
-När är minnesstunden? -Har du också varit i förhör?
-Nu kommer nazisttjejen. -Du kände ju Michelle Carlsson!
-Är du sverigedemokrat? -Nej. Jag är svensk.
Tror polisen att mordet har en koppling till dina åsikter?
Vad äcklig du är! Om jag var du hade jag tagit livet av mig direkt!
Jävla fitta!
(bilmotor)
Behöver du hjälp?
Ja tack.
-Du är Annika Bengtzon? -Mm.
-Du jobbar med Anders Schyman? -Ja. Känner du honom?
Nej, egentligen inte.
Varför tror du att nån ville mörda Michelle Carlsson?
Michelle, hon...
Hon var...
...bra i rutan.
Bra för bolaget.
Gav fin publicitet.
-Ansiktet utåt. -Jag trodde att hon ogillade all uppmärksamhet.
Du får inte låta lura dig.
Michelle var bra på det där. Mycket skicklig.
Hon visste att skvaller inte är nyheter. Det är underhållning.
-Ta mitt kort. Ring om det är nåt. -Tack.
Annika?
Alla har släppts nu, utom Anne.
Här. Ta min bil. Jag får skjuts med Olle.
Min poliskälla säger att det dröjer ett tag innan hon släpps.
Okej.
Det ordnar sig.
Hej. - Olle? Vänta.
Polisen ringde. Vi ska hämta lite beslagtagen utrustning.
-Vad är det? -Det tillhörde Kvällspressen.
-Ska jag skicka ett bud? -Ja, gör det.
Tore?
Ta in det direkt till mig.
Okej.
(telefonsignal)
-Thomas. -Det är jag.
Vad vill du?
Jag har ringt några gånger, men...
-Har du barnen där? -De åker båt med Holger.
De har väl flytvästar på sig?
Vet du vad? Dra åt helvete.
-Tack. -Skål.
Skönt att bara sitta så här
Tyst.
Tyst vid middagsbordet.
Tyst i bilen.
-Tyst i sängen. -Det var inte bara dåligt.
-Skriv inte om historien. -Det är skönt att inte bråka.
Vi brydde oss aldrig tillräckligt för att bråka.
Hur har du det?
Jo, det är...
...bra.
-Anne? Anne, bilen är där nere. -Jag vill inte prata med nån.
-Vet du vad som hände? -Varför var du kvar längst?
Kan du vända dig om, Anne?
-Vi kan åka hem till mig. -Thomas och barnen då?
-Gällnö. -Tur för dig.
-Varför säger alla det? -Du hatar ju Gällnö.
Ja.
-Vad hände där inne? -Jag vill inte prata om det.
Vi kan väl ta det sen, okej?
Har du nåt vin hemma?
-Ska inte du ha? -Nej, men ta du.
Den här jävla branschen.
Jag skulle blivit producent sen, inte studiovärdinna.
-Nuförtiden kokar jag bara kaffe. -Varför blev du inte det då?
Jag vet inte.
Du anar inte hur jag sliter på det där jävla stället.
Och så kommer Michelle och...
...bara glider in på nån räkmacka.
-Jag borde sagt upp mig för länge sen. -Vad skulle du göra i stället då?
Snabbköpskassan. I Pite.
Så att alla verkligen kan säga att man inte ska tro att man är nåt.
Det är en bra idé. Du skulle passa i uniformen. Orange är din färg.
Jag försöker faktiskt sitta här och tycka synd om mig själv.
(dator startas)
Jag vill inte prata om det.
Jag vet.
-Är det okej om jag sover här? -Ja, sov du.
Tack.
Hur är det med mordvapnet?
-Har ni undersökt det? -Sover du aldrig?
-Fingeravtryck då? -Ja, en hel del.
-Allas. -Michelles också?
Nummer 62!
-Ni tror väl inte det är självmord? -Nej, det tror vi inte.
-Essex då? -Kollad och avfärdad.
Vem tror ni det är?
-Vem tror du? -Jag? Ja...
Det är inte Anne eller Gunnar och Barbara och Patrik är väl ute ur det?
Anne kan inte och Gunnar är så prydlig.
Prydlig är inget alibi. Det passar in på rätt många seriemördare.
Att vara din kompis är inte heller nåt alibi.
Har ni redan lämnat ut den?
-Till vem då? När då? -Det var nazisten de tog in.
Har ni läst Bladet? Det står jävligt intressanta saker om Snapphane.
Hon tävlade om programledarjobbet med Michelle.
-Tänk om vi kunnat skriva om det. -Fast de hade inte Essex.
Hur fick man hit honom? Han ger inga intervjuer, spelar inte i Sverige.
Det finns väl andra sätt.
-Ge det till Bambi. -Jag tar polisen och rättsmedicinska.
-Annika? -Vittnena och Michelle.
-Ta Snapphane också! -Annika? Kommer du in till mig?
Nu får du sparken.
Stäng dörren.
-Vad var det där? -Sköt dig själv och skit i andra.
-Vad är det här? -Polisen tog en av våra kameror.
-Hur kunde de släppa det här? -De måste ha varit klara med det.
-Patrik tog dem. -Eller Barbara.
Nej, det är Patrik. Han letade efter nåt.
Det fattas bilder. Nån har petat.
Jag vet. Det var jag.
Det är hennes vapen. Därför tog de in henne.
Vi kan inte hålla på de bilderna. De går i tryck i natt.
Behåll växeln!
Fan.
Det blir klipp från alla program. Gäster, artister-allt.
-Och jag vill... -Sorry, rörig morgon.
När släppte de dig då?
Du kanske hade en del att svara på.
Kom igen, vi har ont om tid.
-Alla vet vad de ska göra? -Jag vet inte vad jag ska göra.
Logga in allt, så vi kan klippa ihop nåt till programmet.
Jamen, sätt igång!
"Programmet"... Nyss hette det minnesstunden.
Skärp dig.
Herregud.
-Vad i helvete har ni för er? -Sebastian, lugna ner dig.
Allt som gäller Michelle ska gå genom mig.
Har vi ett avtal eller inte?
Allt som gäller Michelle ska gå genom mig!
Ring min sekreterare om ett möte. Tack.
Hör du inte vad jag säger? Det är mitt ansvar!
Jag hör vad du säger. Jag vill att du går
-Tack och välkommen imorgon. -Ja.
Hallå?
Nej tack!
Jag tar slutet igen.
Välkomna till "Slottet". Jag heter Michelle Carlsson.
-Bra. Lite mer till vänster. -Lite mer till vänster? Där?
(dörr öppnas)
Vad gör du här?
Michelle litade på mig-
-eftersom jag också är känd.
-Har du sett "Lover's Nest"? -Mm.
Du var där med Patrik?
-Jobbar du med honom? -Vi är på samma tidning.
Michelle hade en jättejobbig inspelningsperiod.
Hon bad mig komma som stöd.
-Hade hon problem med nån? -Ja. Typ alla.
Till exempel...?
Stefan.
-Hon kände sig psykad av honom. -Varför då?
De hade nåt.
-Var de ihop? -Jag vet inte.
-Det var länge sen. -Varför kände hon sig psykad?
Han var en stor jävla skitstövel.
När hon sa att hon var gravid yrade han om sin fru.
-Var Michelle med barn? -Ja, men hon gjorde...
-Abort? -Ja.
Men det...det var länge sen. Jag vet inte exakt.
-Var det fler hon hade problem med? -Det var den här..assistenten.
Hon var så sjukt jävla taskig.
-De hade gjort nåt programledarprov. -Anne Snapphane?
Just det.
Hon var vidrig.
Men Michelle var alltid jätteproffsig.
Folk kunde vara så avundsjuka, fast de tjänade pengar på henne.
Speciellt den äckliga managern Sebastian.
Han är säkert glad. Han lär väl casha in ännu mer nu när hon är död.
Det skulle inte förvåna mig om det är han som har gjort det.
Jag var nog den enda som...
...som verkligen kände Michelle.
-Är allt det här HD-smink? -Jag vet inte. Det är inte mitt.
Vad vill du? Hemma i Stockholm så fixar jag en annan manager.
-Va? -Att du tog in den där Barbara...!
Hon är sjuk i huvudet.
Vi tjänar massa pengar på henne.
Den skvallertanten kommer inte nära mig, inte du heller.
-Vad menar du? -Du har fått sparken. Hej då!
Vad fan skulle du göra utan mig?
Mer champagne till oss, för vi är så bra!
-Skål! -Skål.
Skål på dig.
-Skål på dig, Sebastian. -Skål, Sebastian.
Ta inte i så korsetten spricker.
Din ex-manager?
-Skål, Bambi. -Du är så körd, gubbe.
-Och var fick du luft ifrån då? -Bussen till Stockholm går snart.
Det är dags att åka för dem som ska gå.
Vem kan ha gjort nåt sånt här?
Så hon gav honom sparken?
Det skulle hon gjort för länge sen. Han var jätteobehaglig.
Spionerade och... Han var liksom helt besatt.
Du? Du behövs vid panten.
Nu.
Vad snabbt du svarade. Vem trodde du att det var?
-Ingen. Har det hänt nåt? -Nån här vill prata med dig.
Först vill jag ha sagt att jag tar hand om alla Michelles intressen.
-Och det betyder? -Att det är mig man ringer.
Och så man kan få tillgång till betydligt mycket mer-
-om man gör affär med Build & Create.
-Nu betalar vi inte för nyheter. -Det är inte skvaller jag säljer.
Vad säljer du då?
Sanningen om Michelle.
Fick inte du sparken?
Hon sparkade mig en gång i veckan.
Hon klarade sig inte utan mig.
Hon var som ett barn.
Hör ni!
(hög musik)
Vad jag ville säga var.. Vad ni är bra. Tack för hårt arbete.
-Skål! Ni är bäst! -Skål!
Bussen går om tio minuter.
Det är dags att gå.
Champagne!
Karins lager.
Nu kör vi, okej? Vi kör!
("Für Elise")
Kan du inte sluta med plingandet?
-Fortsätt. Du har ju talang. -Du är så jävla äcklig.
Vad sa du nu? Akta dig. Det är inte bra för din karriär
Han är bara gammal och sur.
Sen tog den där konstiga människan upp ett vapen.
Anne, kom, får jag ta en bild.
Sikta mot kameran.
Stefan, du är så jävla sur.
-Sikta mot kameran. -Jamen...
-Du ska ta kort på mig. -Lägg av nu.
Ge mig den. Den är inte laddad, va?
-Jävlar! -Är ni inte kloka? Vad var det?
Så Michelle och John Essex försvann tillsammans?
Allt som rör Michelles privatliv är tillgängligt för den som betalar
Har du inte tjänat tillräckligt på henne nu?
Jag kanske skulle tala med din chef.
-Han inser nog vad det här är värt. -Ja, gör det du.
Sluta kratta!
Smink!
INGEN SIGNAL KOLLA ANSLUTNING
-Det måste vara mycket att göra nu. -Ja.
Men det är mitt jobb att svara på pressens frågor.
Jag har förstått att Michelle var ganska illa omtyckt.
-Stämmer det? -Nej, det vill jag inte säga.
Men i ett sånt här projekt blir det slitningar.
Man bränner lätt sina skepp.
Festen var Michelles sista slutfest som programledare.
Inte för att hon dog, hon skulle få andra uppgifter.
Det kan ju tyckas märkligt-
-men hon började tappa kontrollen.
Blev lättirriterad och svår att samarbeta med.
Hon var ju inte helt ung längre heller.
Hon var ju bara 34.
Kameran lägger på fem kilo, tio år, ett liv av sorger.
Hon var en fantastisk programledare.
På sitt vis.
Absolut en av våra bästa.
-Röker du? -Nej.
Jag behöver en cigarett.
(telefonsignal)
-Anne. -Det är Lilly i receptionen.
Polisen är här. Det är bäst du kommer ner.
Kyrkogårdarna är fulla av oumbärliga människor.
Men programmet byggde väl kring henne?
Michelle Carlsson skapade inte tv. Tv skapade Michelle Carlsson.
Nu kommer det nån ny. Yngre, snyggare.
Utseende är inte så viktigt. Inte som du tror.
Symmetriskt ansikte är viktigt.
Höger och vänster ansiktshalva måste vara likadana.
Avståndet mellan ögonen får inte vara för smalt. Då liknar man en gris.
Sen är det det där som man inte kan sätta fingret på...
-Som...? -Om man går genom rutan eller inte.
Du skulle göra dig bra i tv.
Svårt att säga utan kameraprov, men kameran skulle nog älska dig.
Du har... Nej, integritet är fel ord.
Din blick. Man blir nyfiken.
Vad har du varit med om?
Du tog hand om revolvern på slottet.
-Det stämmer. -Vad gjorde du av den?
(ett skott, skrik)
Vad fan håller ni på med?
Är ni inte kloka!
-Du är full. Gå och lägg dig. -Nej, jag vill prata först.
-Prata då. -Om "Kvinnosoffan".
Jamen, herregud!
Är det fem år sen?
Varför fick Michelle jobbet och inte jag?
Du vet att jag är 100 procent mer kvalificerad än hon var.
Min provfilmning var fantastisk. Hennes var ett jävla skämt.
Jag har ett mycket bättre cv. Jag är journalist.
Jag har erfaren...seriös erfarenhet.
Du kanske inte har legat med rätt personer.
I det avseendet har nog Michelle ett mer imponerande cv.
Och hon såg till att prata lite med människor om dig.
Sprida lite oro.
Ingen vågar satsa på folk som är neurotiska och dricker för mycket.
Gå och lägg dig nu, Anne.
Du ska hämta din lilla flicka i morgon.
Och var är Anne nu?
Vi känner varandra.
-Vi förhör Anne Snapphane. -Ni plockade ju in Hannah Persson.
-Nazisten. -Hon är släppt. Okej?
Hej, jag heter Annika.
Jag letar efter Hannah Persson. Är det din mamma?
Kan jag komma in?
-Jävla unge. -Annika Bengtzon, Kvällspressen.
-Är Hannah hemma? -Hon vill inte snacka med dig.
-Det kan hon väl säga själv? -Vad fan! Det funkar ju inte.
Flytta på dig. Flytta på dig, ungjävel.
-Annika Bengtzon, Kvällspressen. -Vad fan...!
-Vad fan vill du? -Ställa lite frågor.
-Vad gjorde du på festen? -Jag var bjuden.
Till programmet. Tre jävla feminist- lebbor skulle snacka politik.
En blev helt tokig och flög på mig och slog mig så jag började blöda.
Så blev jag kvar på festen.
Hej, älskling.
Kan inte du gå och fixa en macka? Så lirar vi lite fotboll sen.
Jag ska bara försöka få hem den här tanten.
Bort.
Varför gick du runt med ett laddat vapen?
Skulle du skjuta nån?
Vad skulle du med den till då?
-Du hade med ett laddat vapen in. -Jamen, vad fan!
Den jävla kärringen tog det och sen såg jag det aldrig mer.
-Vad fan håller ni på med? -Ta det lugnt, det hände ingenting.
-Gå och lägg er. -Blanda inte in mig i det här
-Inte om du går och lägger dig. -Sluta nu, Karin.
-Ursäkta. -Förlåt.
Michelle, öka på lite musik så det blir lite drag.
Jag ska fan prata med henne.
Sen kom han med de jävla bilderna.
-Gissa vad de gör där inne. -Vilka?
-Essex och Michelle. -Får jag se.
-Vad fan säger du? -Det här kan bli dyrt för dig.
-Det är ju årets löp. -Du är så jävla taskig.
-Kan du gå ut, eller! Hallå! -Vad fan sysslar du med?
-Du är för fan inte klok, Stefan! -Du håller käften! Förstår du det?
Fan för dig! Michelle!
-Vad glor du på? -Vad fan har du gjort?
Passa dig så jag inte sparkar in ansiktet på dig, jävla nazisthora.
Det är de mest jävla osympatiska vidriga jävla äckliga asen-
-jag har träffat i hela mitt liv. De trodde de visste vem jag var
Du har inte berättat varför du tog med pistolen.
Jag ville väl testa dem.
Se hur tuffa de var.
Hur fick du tag på den?
De säljs ju inte hur som helst här i Sverige.
-Du måste ha sagt nåt till polisen. -Dra åt helvete.
Du berättade hur ni gör, hur du fick in det i landet.
Anne Snapphane, Zero Productions. Lämna ett meddelande.
-Det är jag igen. Ring mig. -Artikeln om Michelle Carlsson?
-20 minuter. -20 minuter?
Lika rafflande som det om nazisten?
Jag skrev vad jag kunde.
Hon misstänks för vapenbrott och erkände att vapnet är hennes.
Knappt. Knappt...
-Har de häktat Snapphane? -Nej.
Hon hörs upplysningsvis.
Vi måste ha nåt att komma med.
Fan att de släppte Essex. Det vore fint med lite snusk och glamour, va?
-Vad säger polisen? -Inte aktuell.
Satt bakis i nån limo på väg till Arlanda.
Det var synd på så rara ärtor.
Om inte Schyman varit så pretentiös kunde jag skrivit spaltmetrar om det.
Från svartsjukedrama med rockstjärna till vapeninnehav i Rinkeby.
Som om det var nån nyhet.
Stefan?
Det här är mitt hem. Försvinn.
Jag vet att du slog sönder möblerna på slottet.
Vad hände egentligen?
Stefan, blir du kvar här?
Hej, allihop, och hjärtligt välkomna till "Slottet"!
Kom, tjejer.
Michelle?
-Kan vi prata? -Inte nu.
Michelle. Snälla...
-Varför undviker du mig? -Det gör jag inte.
Nähä.
-Du... När ska vi ses? -Vi ska inte ses.
Vi ska inte ses mer alls.
Jag har försökt säga en sak till dig hela kvällen.
Jag har berättat för Sanna. Jag ska flytta ut.
Det är sant.
Varför skulle det vara sant den här gången?
Kan vi inte sluta låtsas nu, Stefan?
Det kommer ju aldrig att hända. Eller hur?
Det är över nu.
Har du träffat nån annan?
Du behöver väl inte mig längre. När det börjat gå jävligt bra.
-Jag skulle bara olja banan åt dig. -Hur fan kan du säga sådär?
-Har du träffat nån riktig höjdare? -Jag har aldrig varit så kär
Jag har aldrig hoppats så mycket, aldrig väntat så länge som med dig
Jag ville ha barnet.
Men vet du vad? Det har gått över nu.
Konstigt, va? Så länge som jag har trott att det aldrig ska gå över.
För jag får leva så här resten av livet.
Jag kommer älska nån som inte älskar mig. Det är som ett straff.
-Men så gick det över -Jag flyttar ut, jag lovar
Vi skaffar det där barnet.
Jag lovar.
Lycka till, Stefan.
(dörr öppnas)
Hej. Jag tyckte att jag hörde bilen.
-Hej. -Annika Bengtzon, Kvällspressen.
Du skrev om Michelle Carlsson. Jag träffade henne aldrig, så...
Usch, det är hemskt. Obehagligt.
-Kommer du in sen då? -Ja.
(röst från lägenheten)
Hallå?
(Spolning på toa)
Hej. Jag...har väntat på dig.
Jaha...
Jag har så jävla ont i huvudet.
Jag har suttit och tittat på Michelle Carlsson hela jävla dan.
Fattar du?
Varför har du inte hört av dig?
-Du. Vad letar du efter? -Jag vet inte.
Hur mycket har du druckit?
-Har du nån huvudvärkstablett? -Nej.
Vad ville polisen?
Anne, du måste prata med mig.
-Så du kan skriva om det i tidningen? -Jag skriver bara det du säger
Jag försöker ju hjälpa dig här. Om du gjort nåt måste du säga det.
Tror du att det är jag? Fy fan för dig!
Det spelar ingen roll vad jag tror.
I morgon har Kvällspressen en bild på dig med mordvapnet.
Säg vad som hände.
-Jag vet inte. -Vad då, inte vet?
Hela kvällen är ett stort svart hål!
Är du nöjd nu?
-Varför sa du inte bara det? -Jag vill inte prata med dig men
-Du är så jävla barnslig. -Vill du veta varför jag kom hit?
För att du är min bästa vän. Jag tänkte att du var ett stöd.
Du bryr dig bara om ditt jävla jobb. Hur står Thomas ut med dig?
Mamma? Mamma!
-Va? -Potatisen har kokat sönder.
Hur ser steken ut?
Den ser...perfekt ut.
-Vilket porslin ska vi ha? -Det ostindiska. Jag tog fram det.
Ja, jag ser det.
Vi ska ju ha soppa också.
-Jag önskar jag kunde hjälpa dig -Jag är snart klar.
Du vet vad jag menar.
Älskade Thomas.
Du behöver ju inte förställa dig inför mig. Jag vet att det är svårt.
-Det är du som gör det svårt. -Jag? Vad gör jag?
-Du bara klagar hela tiden. -Vad då?
Hon känner sig inte välkommen med det jävla fotot framme.
-Vakta dina ord, unge man. -Du vaktar ju aldrig dina.
Eleonore vill inte ha barn.
Tack vare Annika har du barnbarn. Så visa lite tacksamhet nästa gång.
Nej. Jag tänker inte lyssna på det här, bara så du hör det.
-Vad väntar du på? En ursäkt? -Jag mår inte bra.
Jag mår inte heller bra. Förstår du det?
Jag mår inte heller bra när du håller på som du gör hela tiden.
Mamma?
God morgon. Tackar
Det är ingenting. Det är fan Kamratposten.
God morgon. Hade vi möte?
-Var är resten av bilderna? -Det där var ju porr
Det är min historia. Då går jag till nån annan.
Varsågod, men bilderna är inte dina. Det är Kvällspressens kamera.
Du är en bra journalist och lär gå långt.
Men inte med en sån här historia. Släpp den.
-Patrik har bra instinkter. -Han har usla instinkter
-Vi kan aldrig trycka bilderna. -Nej, men vi kunde sålt dem.
Engelska tabloider hade gett vad som helst.
-Var det nåt mer? -Nej.
Fegis.
Det bara går fram hela tiden. Har du ingen sprej?
-Vill du börja? -Jag börjar.
Vet du var Anne är? Hon glömde det här hemma hos mig.
Du kanske vet vad det är?
Det gör väl ingen skada nu.
Michelle bad mig om en tjänst: en kopia på comtrafiken.
-Bandar man det? -Ibland.
Det används till bakom-program.
Men skulle det vara hemligt?
Hon skulle göra en dokumentär om sitt arbete. Du vet, folk snackar.
Men det är lätt, så jag hjälpte henne. På long play räcker det i tolv timmar.
-Därav whiskyflaskan? -Ja.
Men inspelningen var hektisk, så jag höll på att glömma bort det.
Precis före sista tagningen så kom jag ihåg.
Satte du på det här sista tagningen sista dan?
Ja.
-Det blir skuggor över ditt ansikte. -Då får du gå in från vänster.
Då måste jag rigga om.
-Det tar lite tid, men vi fixar det. -Tack, snälla.
-Vi måste lyssna på det här. -Jag har inte tid.
Lycka till, Karin.
-15. -Pass på.
(skott på bandet)
Tio, nio, åtta-
- Sju, sex, fem-
-fyra, tre-
-två, ett...
Nu. - Varsågod, Karin.
God afton.
Jag heter Karin Bellhorn och är producent på Zero Television.
Vi har samlats för en minnesstund för vår medarbetare Michelle Carlsson.
En fantastiskt begåvad, viljestark ung kvinna.
Hennes alltid avväpnande sätt fick alla i hennes omgivning-
-att känna sig sedda och älskade.
Jag sticker.
Med stor sorg tvingas vi inse att Michelle Carlsson inte längre...
-De har börjat. -Jag går och ringer
Jag tror att alla här känner samma stora saknad som jag gör.
Usch... Trist ställe.
Jag trodde de hade en bar.
-Stackars Karin. -Vad är det du säger, människa?
Michelle hade stora planer.
Vet du hur hon håller sig kvar på toppen?
Hon sparkar alla jäklar som är på väg uppåt.
Har du träffat nån som jobbat med henne i mer än två år?
-Att arbeta med Michelle... -Jag har jobbat med henne i fem år.
Och du kokar fortfarande kaffe? Det var ju fint avancerat.
Du är kanske hennes perfekta lilla dörrmatta.
Men hennes ljusa minne kommer alltid att följa oss.
Tack.
(sång)
Jag är Sebastian Follin-
-ägare och skapare av företaget Build & Create.
Det är en stor glädje att meddela att vi har ingått ett samarbete-
-med Zero Productions-
-om ett arbete att värna för...
...eller om Michelles arv.
Första produktionen i samarbetet blir en dokumentärfilm...
...om Michelle och hennes liv och...hennes arbete.
-Annika! Va? -Ja, det var väl det.
Och med det lämnar jag över till Karin igen. - Karin?
Ja.
Tack, Sebastian.
Nu är det dags för några...
(stönande på bandet)
-Vad fan händer? -Andreas, vad håller du på med?
-Det kommer inte härifrån. -Vad gör ni?
Det är inte vi. Vi vet inte var det kommer från.
PK, bryt sändningen. Gå till reklam nu.
Jag måste gå.
Hej då.
Vi ses.
Vad är det här? Vad håller du på med?
-Vad är det frågan om? -Sluta nu.
-Vad skrattar du åt? -Jag skrattar åt dig.
Vet du vad du är? En bitterfitta.
-Skärp dig. -Du styr mig inte längre!
Det kan du ge dig fan på att jag gör. Bortskämda lilla...
Jag bokar dina gäster, skriver dina manus och ser till att allt fungerar.
-Lite tacksamhet vore på sin plats. -Det tycker du?
-Du tycker du är så jävla viktig. -Tala inte till mig i den tonen.
-Jag är din chef, Michelle. -Inte länge till.
-Vad menar du med det? -London har ringt mig.
Inte dig. De har ringt till mig.
De frågade om jag ville ha ett eget program. Prime Time.
Jag ska producera själv.
Då kan jag välja vilka jag vill jobba och inte jobba med.
-Du ljuger -Nej. De har inte ens briefat dig.
De räknar inte med dig längre.
Nu är det mig de ringer. Och det är så jävla enkelt för mig-
-att se till att du aldrig mer får jobba. Vet du det?
Så jävla enkelt, Karin!
För det är över för dig nu Du har absolut ingenting.
Du har ingen man, inga barn.
Du har lagt all energi på ett jobb som du snart inte heller har.
-Håll käften. -Håll käften själv! Det räcker nu.
Det är över för dig. Folk tycker att du är en patetisk-
-ful jävla fittkärring. Det är vad de tycker.
(skott på bandet)
(tung andhämtning på bandet)
Kan du inte sätta dig på soffan? Luta dig tillbaks.
-Och se lite så där hjälteaktig ut. -Hur ser man hjälteaktig ut?
Lite så där John Wayne. Tänk "John Wayne".
-Annika... - Annika förstör. -Det är inte dumt, det är bra.
Kan du ta det här? Det är London.
-Vi var väl ändå klara här? -Ja.
Anne Snapphane. Vem pratar jag med?
Hej, Lisa. Ja, jag tror att det är klart om tre där
-Hej. -Mamma! Mamma!
Hej, älsklingar. Hur har ni haft det?
-Vi har varit på sjukhus. -Varför?
-Farmor fick en hjärtattack. -Har det gått bra?
-Ja. -Pappa skrek på henne. - Va?
Varför det?
Hon sa dumma saker om dig, mamma.
Gjorde hon?
Vi fick hamburgare.
Och godis, fast det inte var lördag.
Gud, vad jag har saknat er.
Hör du, karamellen.
Passa dig!
Nästa gång följer du med. Jag orkar inte med mamma själv.
Då får du göra mig till en ärbar kvinna först.
Då gör jag väl det.
Inte bara för att bevisa nåt.
-Vi har ingenting att bevisa -I så fall för att jag vill.
Vill du det?
Vill du?
Pratar vi om att gifta oss eller inte gifta oss?
-Vi gifter oss. -Okej.
-Nämen! -Vad var det där för?
-Du kan inte bara säga "okej". -Ja. Eller "okej, vi gifter oss".
Vi gifter oss.
Okej.
Hej och hjärtligt välkomna till "Slottet".
Här möts vi i samtal om stort och smått-
-och om viktigt och banalt i en salig blandning.
Med intressanta artister och spännande gäster-
-ser vi tillsammans slutet på vintern.
Och vinterkylan tagit slut och glädje och romantik.
Det kanske är så enkelt att när våren nalkas-
-så blir vi alla lite mer levande.
Jag heter Michelle Carlsson. Välkomna ska ni vara.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2012
ANSVARIG UTGIVARE: PIA GRÜNLER